Жан дьо Лафонтен
Вълкът-овчар

Превод от френски: Атанас Далчев, Александър Муратов, —

chitanka.info

На стадото в дола се Вълчо настърви;

овце за да си хапнува на воля,

реши по стъпките на Лиса да върви

и рече да играе нова роля.

Престори се овчар, надяна сур късак,

направи си голям кривак,

дори набави си цафара.

Да може прилика по-пълна да докара

и на калпака си би писал от сърце:

„Аз съм Гийо, овчар на тез овце.“

Овчарско облекло навлякъл

и предните нозе облегнал на кривака,

лъжливият Гийо се приближи без глас.

Гийо, същинският, излегнат на тревата,

дълбоко спеше в тоя час;

и спеше кучето, и спеше маранята

с овцете и цафарата тогаз.

Измамникът да дремят ги остави;

и рекъл стадото в леса да прибере,

към свойто облекло той сметна за добре

и две-три сладки думи да прибави.

Но планът му се провали тогава:

не смогна на Гийо да прекрои гласа.

Гръмовният му вой, отекнал се в леса,

извади тайната наяве.

Събуден, всеки мигом е на крак,

овцете, кучето, овчарят як.

Попаднал Вълчо в лозе необрано,

не можеше от тесния късак

да бяга, нито да се брани.

Навред измамникът все с нещо ще се хване.

Вълк си остава винаги вълкът;

това отдавна е разбрал светът.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.